"Gi meg pressekortet ditt." "Nei, du er ikke faren min!"
"Da tar jeg det med vold." "Han er broren min!" "Hvorfor klinte dere?"
-Så du heter Dan? -Ja, Dan Quinn. Det står i CV-en min.
Født i 1990. Er det engang mulig?
Ja, i 1990. Folk blir født hvert år...
-Hva vil du oppnå i postrommet? -Jeg vil jobbe i postrommet.
Du har tæl. Det liker jeg. Vet du hva? Du får jobben!
-Lemuel Gulliver. Velkommen! -Jeg ble ansatt...
-...av personalavdelingen i går. -Vofsen vil ha et bein.
-30. etasje. Redaktørens etasje. -Dette er episenteret.
Ta det inn! - Jeg har noe til deg.
Søren også, jeg ber om unnskyldning. Jeg renser den siden.
Vent litt. Et øyeblikk.
-Her er posten, sir. -Er du Herald Jones?
Jeg liker artikkelen din om derivatmarkedets fiasko.
-Det skal bli moro å se mer til deg. -I like måte, synes jeg og leserne.
Hva gjør du, Dan? Du kan ikke snakke med dem!
Dette er din første dag. Postgutta skal synes, ikke høres.
Helst ikke synes heller. Vi er ikke på deres nivå.
-Du er redd for å snakke med dem. -Nei.
Jeg respekterer arbeidsplassen deres. Jeg snakker ofte med dem...
Jeg hører fra meg så fort jeg har bestemt meg, Nigel.
-God dag, gutter. -God dag.
-Gulliver. Har du noe post til meg? -Ja. Nei, kanskje. Jeg skal sjekke.
Jeg er Dan fra postrommet. Jeg skal gjøre alt for å komme vekk derfra.
Ikke forstyrr henne nå. Hun er opptatt.
Dere forstyrrer ikke. Jeg elsker småprat.
Du forstyrrer ikke meg.
-Vi ses siden. -Ok. Det var moro å sees. - Kom nå.
Hvor lenge har du vært forelsket i reiseredaktøren?
-Forelsket i Darcy? Kutt ut. -Du er en elendig løgner.
-Hvorfor ber du henne ikke ut? -Tror du ikke at jeg tør?
Jeg kan be henne ut akkurat når jeg vil.
"Har du lyst til å gå ut med meg?" Vi dater ikke.
Vi er som et par. "Verdens søteste par."
-Gjør det, da! -Neste gang jeg ser henne.
-Hallo igjen! -Hei, Darcy. Jeg får klaustrofobi.
-Hvordan går det i dag? -Kjempebra.
-Hva gjør du i helgen? -Opptatt.
-Det er en masse greier på gang. -Kult.
-Ha det bra. -Det samme.
-Vent! Jeg glemte en ting. -Jeg også.
-Gull? -Ja!
-Du trakk deg, ikke sant? -Nei, jeg bare... Jeg trakk meg ikke.
Du respekterte bare arbeidsplassen hennes.
Har du lyst til å ta noen øl etter jobben-
-og spille litt biljard, en mannedate?
Nei, særlig ikke når du sier mannedate.
Jeg skjønner. Vi tar det senere. Du vil våkne frisk for sjefen.
Du er ikke sjefen min lenger. Jeg ble nettopp forfremmet.
Det er umulig. Du begynte akkurat.
De forfremmet meg til postromsjef, så nå er jeg sjefen din.
Grunnen til at du ikke ba henne ut og aldri kommer til å gjøre det,-
-er den samme grunnen til at du blir her.
Du har vært her i ti år. Du har hatt din formtopp.
Du prater mye, og det kan være underholdende iblant.
Du er morsom på kontoret, men du gjør ikke noe annet enn å snakke.
Det er bare å innse at du aldri når lenger enn som så.
Sånne samtaler er det verste med å være sjef.
Kom ved sjutiden i morgen. Vi skal gjøre noen forandringer.
Vi begynner med å droppe Guitar Hero i arbeidstiden.
God natt, Darcy. Vi ses.
-Gulliver? Hei. -Hei...
-Kan jeg hjelpe deg? -Ja, jeg...
Jeg ville bare høre om du ville...
-Du virker litt nervøs. Er alt bra? -Det er ingen fare...
Jeg er opptatt. Jeg skulle bare hente dette...
Ville du ha et reiseoppdrag?
-Ja, akkurat. -Så du skriver og reiser?
Jeg reiser mye. New Zealand.
Jeg har vært i Mexico, eller Mejico, som de sier.
Afrika, Kongo. Det ligger i Afrika. Jeg vet det, jeg reiser og skriver.
Det er dette jeg vil gjøre.
Ta med deg noe i morgen, så ser jeg på det.
-Perfekt. -Greit.
Gulliver... Det var fint at du kom med det.
-Ja, kult. Ok, ha det. -Ha det.
Gullivers reiser
Jeg skulle ha bedt henne ut. Nå venter hun at jeg skriver noe.
Jeg så ting i fremmede land
Jeg må skrive dette!
Nei, jeg kommer ikke på noe.
Jeg er imponert, Gulliver! Jeg visste ikke at du skrev så godt.
Jeg prøver å holde det hemmelig. Jeg vil ikke skryte av det.
Dette er strålende. Du skriver så variert.
Den om Oaxaca føles klassisk, som tatt ut av Frommer's.
Beskrivelsen av Barcelona er mer temperamentsfull, litt som Time Out.
Jeg tror jeg har et perfekt første oppdrag til deg.
En fyr vet hemmeligheten om Bermudatriangelet.
Enten er han gal, eller så vil han lure oss, men vi får sjansen til-
-å utforske Bermuda og øyene der.
-Du har vel erfaring med båter? -Ja, jeg er...en båtfyr.
Fint, for jeg har hatt vansker med å finne noen til dette.
Du er til sjøs i tre uker. Det er vel ikke noe problem?
Jeg ville slippe det, for jeg blir så sjøsyk.
-Vanvittig. -Ja...
Hva sier du? Det er ingen stor sak, men det er en start.
Bermudatriangelet? Står alt jeg trenger å vite her?
Du finner kontaktopplysninger her, og en båt står klar.
Hallo der! Det er meg!
Dyrebar last! Nei, nei, ok... Det var nære på.
Flytt dere, høns! - Jeg vet ikke, Hank.
-Er det virkelig ufarlig? -Triangelpraten er bare oppspinn.
Det er en god historie om man vil more seg med jentene.
-Her er båten din. -"Knotfersail." Der slo de til.
Havnesjefen liker dumheter. Han tror at det skremmer bort pirater.
"Ship Happens."
Her er du. Prikken er målet. Følg den, så kommer du til triangelet.
Bermudatriangelet? Og for å komme hjem vrir jeg her-
-og følger prikken hjem?
-Enkelt. -Enkelt.
-Greit. -Det fikser jeg.
Ingen problemer. Ingen problemer...
Den beveger seg ikke. Hvor er clutchen?
Når man drar ut på havet mot Bermudatriangelet,-
-er det refleksjoner overalt. Jeg burde ha hatt med solbriller.
Jeg er sulten som en hest. Jeg kunne spise tusen osteburgere.
Ok, nå tar vi pause.
"Bygg din egen robot." Det blir sikkert noe av...
Darcy. Osteburgere...
Sikkerhet, ok. Gummiand. Nei.
Flytevester! Flytevest en, til beinet, venstre, høyre. I sikkerhet!
Nå finnes det ingen...
Nei! Nødtelefonen. Sånn, ja...
Jeg er lam. Hva er det som kryper på meg?
Ingen maur. Vær så snill, ingen maur...
Jeg er general Edward Edwardian, befalhaver i Lilleputt.
Du anklages for å ha hjulpet våre fiender fra Blefuscu.
Du er vår fange og skal føres til vår kong Theodore.
Hva sier du, udyr?
Dere finnes ikke på ordentlig! Hvor er min...? Hvor er jeg?
Jeg skal lukke øynene, og så åpne øynene og være hjemme i senga.
Mitt spyd!
-Fell udyret! -Ok, gutter. Ut med krokene! Dra!
-Hallo der! -Dra!
Det er buksene mine. Det er ikke morsomt!
Uflaks...
Løft!
-Se! -Se på ham!
Heis opp!
Giganten erklæres herved som Hans majestet kong Theodores eiendom.
-Vær hilset, kong Theodore! -Vær hilset, kong Theodore!
Jeg ville ha et armbånd, ikke et stort, hårete udyr.
-Er tauene virkelig nødvendige? -Ja, min naive lille harepus.
Vi må hindre udyret i å løpe amok.
-Hva er dette for noe? -En spion fra Blefuscu.
-Kan noen fortelle meg hvor jeg er? -Du er i Lilleputt.
Det flotteste og mest framstående riket i verden. Hyll Lilleputt!
Dette er galskap. Nå holder det. Kom fram med skjult kamera.
Spisetid, udyr!
-Høy? Jeg spiser ikke høy. -Spis opp!
-Du har mye å gjøre i dag, udyr! -Ikke snakk sånn, jeg har følelser!
Det er lettere å få ned høyet-
-hvis du blander det med avløpsvann.
Unnskyld om mine landsmenn kaller deg udyr. Jeg ser deg ikke sånn.
Før du kom hit, var jeg den høyeste mannen i Lilleputt.
-Jeg vet hvordan det føles. -Takk skal du ha.
-Jeg kan ikke hilse bedre. Gulliver. -Horatio.
Jøss, dere er virkelig bittesmå.
Er du den eneste fangen her?
Ja. Jeg ble satt i fengsel av den enestående Edward Edwardian-
-fordi jeg ga hans forlovede, prinsesse Mary, et lystent blikk.
Satte han deg i fengsel fordi du la an på dama hans? Det var hardt.
Du må forstå at jeg har en ringe stilling.
For å oppvarte en kvinne som henne-
-må man utføre en tapper handling og det er vanskelig som ikke adelig.
Ikke vær så hard mot deg selv. Du kan sikkert gjøre noe tappert.
Edvard har ledet utallige korstog og er viden kjent for sin tapperhet.
Ikke ta det ille opp, men den Edward virker som en treskalle.
En tre hva?
Jeg får inntrykk av at "treskalle"-
-har en negativ betydning i ditt rike.
Hvis det er så, blir det straffestokken!
Nei, treskalle betyr storartet...
...tapper, modig mann med løvehjerte!
-Er det den hederlige sannheten? -Ja, det er det.
Da er jeg ikke bare en treskalle...
-Nei, jeg er en stor treskalle! -Den største.
Jeg, general Edward Edwardian, er rikets største treskalle!
Nå som du vet at alt er greit...
-...kan du vel løsne litt på lenkene? -Nei.
Det er på tide å påbegynne straffarbeidet.
-Venstre! -Framover!
Venstre! Høyre! Venstre!
De bruker sitt forsvarssystem. Vi må komme oss inn i smug.
-Venstre! - Kunne du slutte å vifte? -Beklager.
Ilden kommer til å hindre dem i å beskytte sin prinsesse.
-Brann! -Det er to slag. Det var tre.
-Det er et angrep! -Det lød som to slag, så en pause.
-Er det både et angrep og en brann? -Blefuscianerne!
-Til slottet, udyr! -Venstre, høyre, venstre, høyre!
Å, nei, blefuscianerne! Vær så snill, ikke kidnapp meg!
-Hun blir kidnappet om hun står der. -Du får ikke nevne prinsessen!
Ned!
Jeg skal redde deg, min prinsesse! - Min prinsesse.
-Jeg kan hjelpe til! -Vi trenger ikke din hjelp.
-Ingen får redde prinsessen! -Han rekker det ikke. Redd henne.
-Du hørte ham, jeg får jo ikke. -Jeg ber deg!
-Du er kidnappet. -Ikke så lenge jeg er her.
Hopp opp, prinsesse. Nå får vi deg ut herfra.
Frykt ikke, min kjære! Jeg skal redde deg!
Hvor tok hun veien? Hun er blitt kidnappet.
-Vær så god, prinsesse. -Tusen takk!
-Er du uskadd? -Ja.
-Blefuscianerne slår retrett. -Vi burde ha en seiersfest!
-Brannen har spredd seg. -Dere trenger et bedre alarmsystem.
Deres høyhet!
A veien, jeg skal slokke brannen! Flytt dere!
Udyret!
Milde makter, så varmt!
-Nei, prinsesse! -Far! Han brenner!
-Du har tjent meg med stor ære. -Vi trenger store mengder vann.
Å, Lilleputt, store kongerike
-Har du noen plan? -Ja, men dere vil ikke like den.
Ikke se.
-Ta udyret! -Det fungerer!
Av veien! - Hvordan våger du å tømme deg over vår storartede...
Jeg beklager stanken. Jeg har drukket avløpsvann.
-Dette er grunn til henrettelse! -Jeg vet det, det var ganske ekkelt.
Far! Far! Du ser så staselig ut.
Takk, min kjære.
-Vår frelser, udyret! -Udyret! Udyret! Udyret!
-Udyret! Udyret! -Det var lett.
Jeg så en brann, jeg hadde vann og lettet på trykket.
Oversvømmelse på rad to. Funker det som spøk her?
Oversvømmelse på rad to? Ok, takk skal dere ha.
Kongen anmoder om ditt selskap på kveldens bankett. Takker du ja?
Ja, på én betingelse.
Slipp min venn Horatio og la ham få bli med.
Han er arrestert for ulovlig oppvartning.
-Det er mitt vilkår. -Et øyeblikk, hvis du unnskylder.
-Hvorfor hjelper du meg? -Du er min venn. Du skal bli med.
Jeg kjenner ingen der. Du må bli med.
Kongen anmoder om ditt og Horatios selskap på kveldens bankett.
-Takker du ja? -Det gjør jeg.
-Jeg står i evig takknemlighetsgjeld. -Nei, da. Vi gjør sånn isteden.
-Hva er det? -Man slår til med neven.
Kom igjen, ikke la meg vente. Sånn, ja!
Nå blir det fest!
Er det noen som skal...? Jeg tar dette.
Siden du ikke kommer fra Blefuscu,-
-lurer vi på hvor du kommer fra, udyr?
Det går bra å kalle meg Gulliver.
En del tror at du kommer fra øya vi ikke tør å besøke.
-Ligger det noen sannhet i det? -Nei, hvor ligger den øya?
-Der, bak tåkebanken. -Jeg kom ikke fra tåkebanken.
Jeg er fra øya Manhattan, som ligger mellom øyene Staten og Long.
Hva er Manhattan for slags kongerike?
Jeg kommer ikke fra et kongerike, men et demokrati.
Vi velger en president hvert fjerde år.
Du er så ærbar og modig.
-Var du presidenten? -Selvsagt var han det, mor.
Se, det finnes ingen mektigere herre!
-Jeg ber om unnskyldning for mor. -Det er mange som tar feil der.
-Var du en seierrik president? -Ja, ganske seierrik.
-Edel også? -Jeg var superedel.
Jeg var faktisk kjent som "den suverene presidenten".
"Den suverene presidenten." En ganske urimelig tittel.
-Når drar du hjem, edle Gulliver? -Ganske snart, antar jeg?
De klarer seg vel ikke uten deg, den store helten?
Uten båten min må jeg visst bli her.
Hæren skal finne båten din. Vi finner en bra bolig inntil da.
-Litt høy til å sove på? -Hva som helst.
Vi har rikets beste byggere. Vi kan bygge hva som helst.
Vi er latterlig flinke til å bygge, og vi er dine tjenere, Gulliver.
Jeg vil ikke utnytte dere, men...
Sjuende dag i Lilleputt. Først kom jeg ikke overens med småttingene,-
-men de har vist seg å være veldig greie.
De bygger en midlertidig bolig til meg.
De arrangerte en stor fest fordi jeg slukket brannen.
Kongens menn er ute og leter etter båten min.
Imens lever jeg spartansk.
Det var en god kopp java. - God morgen!
-God morgen, Gulliver. -Jeg ønsker dere en deilig morgen.
Gulliver, mediarommet ditt er ferdig!
-Fortalte Obi-Wan om din far? -Han sa at du drepte ham!
-Nei, Gulliver. Jeg er faren din! -Det er ikke sant...
-Det er jo umulig! -Uansett virker det uunngåelig.
Du har virkelig levd tusen liv.
Kong Theodore, det er tid for militærøvelse.
Et øyeblikk. Vi følger historien om Gullivers liv.
Vi har ikke droppet en øvelse på over 300 år!
Flytt deg. Vi ser ikke skjermen.
Vekk med deg!
-Titanic synker! -Det skulle jo ikke være mulig.
-Jeg elsker deg, Gulliver. -Ikke si det. Du skal dø av alderdom.
Jeg fryser og... Jeg er konge over hele verden!
-Bravo! -Vent litt. Unnskyld meg...
-Mener du at du døde i forliset? -Ja, jeg døde.
-Men jeg ble gjenopplivet. -Det er jo latterlig. Latterlig.
-Du må se... -Det er tåpelig. Tåpelige historier.
Så da du ble gjenopplivet som avatar...
-...traff du prinsesse Darcy? -Ja, jeg lengter etter henne.
Jeg så at du hadde øyekontakt med prinsessen. Hvordan går det?
Går alt bra, nedlater hun seg kanskje til å snakke med meg om 2-4 år.
-Takk og lov... -Slik oppvarter man ikke en dame.
For å vinne en prinsesse må man ha mer finesse.
Kan du lære meg? Dette med finesse?
-Jeg kan lære deg noen triks. -Takk!
-Hvis du slår meg på tilbakeveien. -Jeg trenger et forsprang.
Prinsesse. O, prinsesse. Hvorfor er du, prinsesse?
-Hallo, hvem der? -Det er meg, Horatio.
-Hvorfor er du så langt unna? -Jeg vil ikke påkalle din fars vrede.
-Jeg må fortelle eder... -Fortelle hva da, Horatio?
Du trenger ikke å være rik for å bli jenta mi.
Du trenger ikke å være kul for å være alt i min verden.
Disse lidenskapelige ordene er farlige.
Det finnes ikke noe stjernetegn jeg passer bedre sammen med.
Jeg vil bare ha din tid og ditt...
-...kyss. -Kyss.
Det kommer skjønnhet fra dine lepper!
-Nå må jeg nok danse! -Nå skal jeg nok danse...
Nå må jeg nok danse!
Litt innlevelse, baby. Rør på hoftene.
-Jeg tror ikke at det fungerer. -Du danser ikke så bra.
Jeg har aldri blitt oppvartet med slik glød!
-Det fungerer! -Hva var det jeg sa? Ja!
Det kommer noen. Vi ses i morgen.
-Det fungerte! -Kom nå.
-Hvem snakket du med, elskede? -Ingen.
Meg. Jeg snakket med meg selv. Hva gjør du i mitt rom?
Jeg er her for å oppvarte deg, som jeg alltid gjør på denne tiden.
Eller har du alt glemt hvem som er din eneste sanne, evige kjærlighet?
Nei, det er klart at jeg husker.
-Husker hva da? -Deg, min eneste sanne kjærlighet.
-Jeg snakket bare litt med giganten. -Jeg stoler ikke på udyret.
Han virker pålitelig. Han er veldig hyggelig.
-Har du sydd ferdig? -Brodert. Det er bestemors serviett.
-Jeg fanget en hauk i dag. -Jaså?
Han lå på en åker. Jeg snek meg bort og tok ham med bare hendene.
Dette er også imponerende.
Morsomt...
For en morsom oppvarting vi to har.
Nå er det over. Jeg må gå.
Landsbyene plyndrer ikke seg selv.
-Vi må underrette general Edward. -Vi har funnet den.
Jeg hører at du ringer. Jeg kommer. Hei, hvordan går det?
Hallo, udyr! Jeg kommer med utrolige nyheter.
Vi har funnet ditt fartøy, Knotfersail.
-For et vittig navn. -Dere gjorde det! Dere fant båten!
Nå kan jeg dra hjem. Dere kan vel fikse den?
Det er klart at dere kan. Dere er jo suverene på å bygge.
Darcy skal få verdens beste artikkel. Rene Pulitzerklassen.
"Dra for å låse opp."
Hva gjør dere? Er det telefonen min? Den har fått juling.
Ingen forbindelse, men tolv beskjeder. Her er man populær...
Hei, Gulliver. Det er Darcy.
Jeg vet hvorfor det du skrev virket som hentet fra Frommer's.
Fordi det er det! Ring meg.
-Hva gjør han, sersjant Peacock? -Han hører på beskjedene sine.
Hei, Lemuel. Det er Darcy. Jeg har tilgitt deg.
Nei, det har jeg ikke! Nå må jeg bli sjøsyk for å redde situasjonen.
Takk for det. Det var en sarkastisk takk.
Det er Darcy igjen. Hvordan kunne du lyve for meg?
Jeg stolte på deg. Hvor du enn gjemmer deg - bli der.
Jeg vil aldri høre fra deg igjen!
Herr Udyr! Jeg har bedt våre byggere jobbe dag og natt-
-for å gjøre deg sjødyktig før helgen er over.
Det var vel de beste nyhetene du noensinne har fått?
Jeg kan ikke forklare hvor glad jeg er for din skyld.
-Hvorfor ser du så berøvet ut? -Jeg, berøvet? Ikke en sjanse.
-Du ser virkelig ganske berøvet ut. -Hva betyr "berøvet"? Trist?
-Ja, men det lyder mer dramatisk. -Da er jeg nok litt berøvet.
Gulliver... Du savner din prinsesse.
Sannheten er at vi ikke står hverandre så supernær.
-Hun er ganske sint på meg nå. -Jeg er også berøvet.
Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre. Jeg er nok forelsket i Horatio.
Det er jo flott! Ikke vær berøvet for det.
De fleste søker etter det hele livet. Sats på det!
-Følg hjertet ditt. -Hjertet mitt er lovet bort.
Jeg kan ikke bryte løftet mitt. Han mister sin heder og dør av sorg.
-Han er bare melodramatisk. -Er han?
-Jeg kommer til å savne deg. -Jeg kommer til å savne deg også.
Savner du ikke dine undersåtter og Det hvite hus og Millennium Falcon?
Jo, men visepresident Yoda kan regjere for meg en stund.
-Misliker kongen om jeg blir? -Selvsagt ikke, Gulliver.
Du har gjort alle så lykkelige. Alle vil at du blir her lenge.
Edle og tapre kong Theodore, jeg litarth ikke på udyret Gulliver.
Han kan dra, men velger å bli.
Dessuten tror jeg inteth at han er den han utgir seg for.
Jeg måsteth ydmykt si deg emoth.
Og hvorfor må vi holde på med disse th-ene?
Er det fordi vi snakker offisielth?
Fra og med nå dropper vi alle th-er selv når vi snakker offisielt.
-Offisielt språk er en tradisjon... -Tenk på at du er inne i slottet!
Jeg ber om forlath... Jeg ber om unnskyldning.
Jeg tror at jobben sliter deg ut. Kanskje du kunne trenge litt fri.
Hvem skal da lede hæren?
-Vår nye general, Gulliver! -Jeg skal ikke svikte deg, konge.
Jeg ser fram til å jobbe med deg, visegeneral Edward.
Visegeneral? Vise?
Jeg har aldri blitt kalt "vise". Jeg adlyder ikke den kjempetosken.
Jeg tar heller ordrer av en kvinne. - Dere kan gå.
Greit, Gulliver. Forsvar oss mot dette.
Deres forsvar ligger nede. Underrett kongen, forbered flåten.
Å, nei! Vårt forsvarssystem svikter.
Nå rekker vi aldri til skipene.
Vær forsiktige. Tenk dere om. For en røre.
De er forsvarsløse. Ild opphører! Forbered soldatene!
Gulliver! Blefuscianerne går til angrep!
-Er du sikker? -Ja. Vi trenger deg. Du er general.
Du store tid!
-Det er hele flåten deres! -Jeg vet det.
Endelig er vår general her.
Hva skjer? Jeg hørte klokkene.
Som vår general skal du lede hæren og beseire blefuscianernes flåte.
-Skal jeg overvinne alle sammen? -Ja, takk. Hver eneste en.
-Ja vel. -Takk, hederlige Gulliver!
På tide å beseire.
Det er kaldt.
Ingen problemer. Nå skal dere få!
-Hvorfor har vi stoppet? -Det er ham.
Morn, gutter! Jeg heter Gulliver.
Jeg har fredelige hensikter. De vil jeg skal beseire dere.
Det vil verken jeg eller dere.
Vi kan vel late som? Jeg får et utbrudd, og dere spiller redde.
Ok, kom igjen.
-Dette er tidenes slag! -Virkelig.
Jeg sier at dere var for raske eller noe...
-Hvorfor snudde dere om? -Gi ild!
Å, nei. Det ser vondt ut.
Jeg er uovervinnelig!
Ja! Fortsett, Gulliver!
Godt gjort! Utmerket!
Gulliver! Gulliver!
Godt gjort, ditt store, tykke udyr!
Gulliver! Gulliver!
-Gi meg lanken. -Bra gjort, Gulliver!
Mål!
Storartet!
Sånn, ja!
Ja, gutter! Det var dette jeg snakket om!
Reklameplakatene og lyset!
Hjem, kjære hjem.
Kan dere sende en pansertropp til venstre skulder?
To klikk nordover.
Et klikk. Sånn ja, akkurat der!
Bare litt på toppen. Ikke for mye.
Ikke barber bort kinnskjegget. Jeg trenger det.
Får jeg dobbelt honorar for musikk og sang?
Du klarte deg bra. Vi tar det fra starten.
Et øyeblikk. Trykk på pause.
Du er general. Skal du ikke trene hæren?
-Tenk om Blefuscu angriper igjen? -Det er ingen som angriper.
Ikke så lenge jeg er her.
Tenk heller på at du ikke har oppvartet prinsessen.
Du risikerer å havne i vennskapslagunen.
Vennskapslagunen. Det suger.
"Vi er venner, det er greit."
Det er slett ikke greit. Det spiser deg opp innenfra!
-Nei. Nei, aldri. -Jo, gutt.
Vis mot og vær direkte. Neste gang spør du: "Står til?"
"Beklager hvis jeg er påtrengende, men du er så utrolig sexy."
"Jeg liker deg, men jeg liker mye, så bli ikke for glad."
"Jeg har mange planer. Du inngår i dem."
Merket du det fine skillet? "Jeg vil ha deg, men ikke så mye."
Med det ansiktsuttrykket?
Ja, men bare hvis det føles naturlig.
Det må ikke virke anstrengt. Med ansiktet mitt skjer det naturlig.
-Jeg svetter på hendene. -Sett i gang.
"Hallo, skjønne jomfru, med brede barneføderhofter."
Dropp de brede barneføderhoftene.
Prøv... Instinktet er bra, du er på rett spor.
-Prøv igjen, men litt mer sexy. -Ingen store hofter?
-Ingen store hofter. -Nå vet jeg det.
"Hei der, spjæling."
"Jeg burde kalle deg Beinet, for du har ingen hofter."
-Må vi være her? -Ta pause, spar spillet.
Glem hoftene. Sånn skal du gjøre...
Hva gjør du i mitt rom?
Jeg er her for å oppvarte deg, som vanlig på denne tiden.
Det er feil tidspunkt. Du kan ikke bare storme inn.
-Jeg kan oppvarte deg når jeg vil. -Ikke nå. Jeg har hodepine.
Det er din plikt som kvinne. Paragraf 4.2 i oppvartningsdoktrinen...
Jeg er usikker på forholdet vårt.
-Det er min feil. Jeg er usikker. -Det høres ikke rimelig ut.
Vi skal gifte oss. Du skal bli min brud.
Vi er ikke forelsket. Vi er ikke forelsket.
Hva elsker du ved meg? Nevn én ting.
Upassende, Edward.
-Tenk etter. -Vent litt.
Jeg synes at du er helt og holdent tilfredsstillende.
Det holder ikke å si at noen er ordinær eller moderat.
Jeg vil bli elsket for den jeg er. Det foregår mye her oppe.
Nå er du grusom og melodramatisk og veldig barnslig!
Du oppfører deg som en liten prinsesse.
Kanskje du bør oppføre deg som en prinsesse.
-Gulliver hadde rett om deg. -Ja, la oss høre på udyret!
Han er et stort, stygt udyr, og du burde vite bedre.
Ikke bryt forlovelsen. Det er verre enn døden!
Du skal få angre at du gikk imot general Edward.
Kjøp en Gullivertrøye!
Kjøp en Gullivertrøye, sir!
Hva vil du?
Udyret har forvandlet Lilleputt til sitt eget simple, elendige kongerike!
Han vil gjøre det samme med ditt rike hvis han ikke stoppes.
For å redde Lilleputt må jeg først tilintetgjøre det.
Hvordan skal vi lykkes med et så farlig oppdrag?
Velkommen til historiens første Lillepalooza!
Vi begynner med en sang som jeg har skrevet.
-Hva gjør du i morgen? -I morgen?
Jeg skal bare henge rundt litt. Ja...
Vil du bli med meg på måneskinnsballet?
Ballet... Er det i morgen? Ja, kanskje.
Ganske bra låt. Ganske bra låt!
Hvorfor oppfører du deg slik? Hvorfor er du så rar?
Jeg er en gentleman i farta, og jeg vil ha noen valgmuligheter.
Vil du? Jeg er ingen valgmulighet. Jeg er en dame.
Jeg vet det, og jeg elsker damer. Tro meg... Ok.
Unnskyld, jeg var...
-Fem klokkeslag! -Hva betyr det?
-Det har aldri skjedd før! -Jaså? Ikke vær redd.
Denne fyren leverer uansett hvor mange ganger de ringer.
Ikke bli redde, småttinger. Dette fikser jeg.
Du må fleipe med meg. Er dette fem klokkeslag?
-Søtt. -Edward, din forræder!
Hvorfor svikter du dine brødre?
-Jeg sviktet fordi jeg ble sveket! -Nå er det sveket ferdig!
Jeg utfordrer deg til duell!
-Kult. Som du vil. -Aksepterer du?
Ja, jeg aksepterer din duell.
-Bevare meg vel! -Gjør ditt trekk.
Wow! Du er hard.
Jeg tøyer bare leggene litt. Det er bra å gjøre før duellen.
Du har deg selv å skylde, udyr. Gir du opp?
-Ja visst, som du vil. -Nei, si det! Du gir opp!
-Si det! Si det! -Jeg gir opp! Jeg gir opp!
Jeg gir opp. Du vinner. Det gjør vondt i rumpa.
Du må ikke gi opp! Du er vår fremste beskytter!
-Du er den suverene presidenten! -Du og Sparrow slo Jokeren!
Du og Jack Bauer hadde bare 24 timer på dere!
Jeg gjorde ikke noe av det der. Jeg jobber i postrommet.
-Du ga oss ditt ord! -Jeg er lei for det.
-Jeg løy. -Jeg visste det!
Jeg forviser hermed udyret til øya vi ikke tør å besøke!
Han får aldri mer vende tilbake til Lilleputt!
Vær så snill, Gulliver...
-Er den øya virkelig så fæl? -Den er nydelig.
Ok, ingen småttinger noe sted. Det er et godt tegn.
Hallo? Er det noen her?
Det er ikke sant...
Heis flagget!
Kan jeg ikke få gå alene i min egen hage? Forsvinn.
Prinsesse...
-Jeg har en båt. Vi kan dra i kveld. -Nei, Horatio.
-Edward tvinger deg til giftermål. -Jeg har ikke noe valg.
-Det er klart at du har et valg. -Du har valgt for meg.
Du forstår ikke.
-Gulliver sa... -Alt han sa, var en løgn!
Det gjelder deg også.
Jeg er lam. Hva er det som kryper på meg?
Ikke si at det er maur!
Jeg er general Edward Edwardian, befalhaver i Blefuscu.
-Hyll Nye Blefuscu! -Jeg må advare Gulliver.
-Oppgi ditt navn, hunn-udyr. -Darcy Silverman.
Av Manhattan?
Jeg nekter å gå med på dette.
Jeg har bleie og kjole, men det blir ikke noe teselskap.
Du får finne en annen dokke.
Te! Tid for te!
Ok, vi kysser hverandre!
Litt forsiktigere! Kan vi ikke bare holde i hånden?
Står til? Hva er du for et leketøy?
"Top Gun", G.I. Joe? Kul detalj.
Gulliver. Gulliver!
-Her nede! -Hva gjør du her?
Du må bli med meg til Lilleputt!
-Glem det. Det går ikke. -Nei, du forstår ikke! Edward...
Jeg er kanskje høy, men jeg er mindre enn dere.
-Hør på meg. Det er viktig. -Jeg hører hjemme her.
Jeg er en stor jentes lille dokke.
Slutt å synes synd på deg selv og hør etter!
Blefuscu har overtatt Lilleputt, og Edward har tatt Darcy av Manhattan.
-Hva? Er hun... Er Darcy her? -Ja.
Hun sa at hun selv skulle utføre oppdraget.
-Hun er her på grunn av meg. -Alt er din feil.
-Hvordan kunne du lyve for oss? -Jeg turte ikke å snakke sant.
Det var så herlig å være en viktig person for første gang.
Jeg ville ikke at det skulle ta slutt.
Du ser på deg selv som noe lite, men sånn oppfatter ikke jeg deg.
Du reddet jo prinsessen.
Du beseiret Blefuscus flåte på egen hånd, eller hva?
Jeg er din beste venn. Jeg lyver ikke for deg. Du klarer dette.
Ta av deg kjolen, så stikker vi!
-Er jeg virkelig din beste venn? -Du er nok min eneste venn.
Fint. Det samme.
-Nå redder vi Lilleputt. -Ja, det gjør vi.
Ta meg med.
-Et øyeblikk. Sånn, ja. -Jeg har deg.
Ok, offiser. Jeg låner fallskjermen din, hvis det er greit.
Du trenger den ikke lenger.
Dette er vanvidd!
-Jeg skal la deg... -Takk, Horatio. Jeg fikser dette.
Darcy! Darce!
-Gulliver! -Jeg kommer dit.
Går det bra? Tenk at du er her.
Av alle steder...
-Står til? -Står til? Står til?!
Kan vi snakke om den omvendte strømvirvelen?
-Hvorfor kaller alle meg prinsesse? -Du hørte sikkert feil.
Så du har kommet tilbake til din prinsesse.
Han sa akkurat at jeg var din prinsesse.
Det er fordi alle er prinsesser her. Jeg glemte å si det.
Hvis du vil snakke med din sanne kjærlighet, kan vi holde for ørene.
Sanne kjærlighet? Sa du at jeg var din sanne kjærlighet?
Passer det å fortelle at jeg har vært forelsket i deg i fem år?
-Mener du det? -Ja, jeg er kjempeforelsket i deg.
Er det derfor du alltid går forbi selv om jeg ikke får noen post?
Jeg sa til alle at du var kjæresten min. Det er så pinlig...
Nå må vi fokusere og skynde oss til båten. Vi må vekk herfra.
Jeg ville gjerne skynde meg til båten med deg, men jeg kan ikke.
Småttingene er blitt veldig store i mitt hjerte.
De trengte meg, men jeg sviktet dem. Jeg må gjøre dette først.
Konge... Hvis du vil, blir jeg gjerne din staselige beskytter igjen.
Hvordan skal vi kunne stole på deg?
Jeg står fast ved mitt ord denne gangen. På ordentlig.
-Det lover jeg. -Gulliver...
-Du jobber i postrommet. -Ikke i dag.
Hei, Edward...
Hvis jeg vinner, får Lilleputt sin gamle herlighet tilbake.
Hvis du taper...går det sånn for Lilleputt.
Jeg har forbedret den litt.
Sjokkerende, ikke sant?
Det er ikke rettferdig. Han jukser!
Jeg må gjøre noe.
Gjør det du gjør best, udyr, og flykt!
Ikke en sjanse. Ikke i dag.
Jeg har alltid likt deg. Det har gnistret mellom oss.
Frykt ikke, Gulliver. Jeg er på vei!
Gulliver! Nei!
Bli liggende der, udyr!
Nå gjelder det!
-Kom igjen, Gulliver! -Ja, Gulliver!
Du klarer det! Ta ham!
-Det var underbuksegrepet. -Ja, Gulliver!
Så du? Grepet sendte ham tilbake til grunnskolen!
Jeg er virkelig lei for det. Tilgi meg for hvordan jeg har oppført meg.
Du er ingen valgmulighet. Du er rikets vakreste dame.
Du er også superkul. En sexy puma.
Horatio! Skjønner du hva du har gjort?
Du har utført en tapper handling.
Jeg gir dere herved min tillatelse.
Ja!
Ingen rører seg! Halt! Jeg har kidnappet prinsessen!
-Du er kidnappet. Gratulerer. -Nå holder det med kidnappinger!
-Bouche! -Bouche!
Jeg plagierte, for jeg trodde ikke at du ville ha en postfyr.
Unnskyld, det skal aldri gjenta seg.
-Så...kaffe? -Jeg dømmer alle til hengning!
-Gjør dere klare for krig! -Nei, dere skal det!
Jeg skal bare gjøre én ting til.
Konger, konger! Kutt ut nå.
Hvorfor maser dere om henrettelser, hengning, straffestokker og krig?
Krig? Hvorfor det? Hva skal det tjene til?
Absolutt ingenting!
-Hva skal det tjene til? -Absolutt ingenting!
Si det igjen: Krig!
Ja, herregud... Hva skal det tjene til?
Jeg ser ingen som helst vits med det!
-Vil du savne din store venn? -Lite grann.
-Mye! -Men kjære deg...
-Hvordan var Papua Ny Guinea? -Det var varmt, klebrig...
...og det mest oppsiktsvekkende stedet jeg noensinne har sett.
Det mest oppsiktsvekkende?
Det nest mest oppsiktsvekkende stedet...
-Unnskyld. Morgenposten, Gulliver. -Danke schön.
-Hvem er din venn? -Mark. Jeg er ny i postrommet.
Det er i postrommet det skjer.
Jeg vet ikke hvorfor han sier det. Alle de store begynner der.
Det finnes ingen små jobber, bare små mennesker.
Små, bittesmå mennesker.
Husk det. Ingen små jobber, bare bittesmå mennesker.
-Får jeg spandere lunsj? -Selvsagt.
Min skjønne prinsesse.
DARCY SILVERMAN GULLIVERS REISER
EN REISE TIL LILLEPUTT
EN REISE TIL BROBDINGNAG
Tekst: Marion Larsen www.sdimedia.com